Oare rugăciunile noastre pentru cei dragi care nu mai sunt printre noi sunt auzite? Oare îi ajută ele cumva pe cei plecați dintre noi? Citiți răspunsul pe care ni l-a oferit Emilianos Simonopetritul în cartea "Tâlcuiri la sfintele slujbe”:
"Să strigăm, să-L rugăm pe Dumnezeu pentru noi și pentru morții noștri, și să știți că morții noștri, când ne rugăm neîncetat, se apropie tot mai mult de Dumnezeu și ajung în cele din urmă în slavă, câtă vreme nu o refuză.
În fiecare sâmbătă, la mănăstiri, se săvârșesc două Liturghii. Una în katholicon și cealaltă la cimitir. În fiecare sâmbătă, mănăstirea citește foarte multe nume de adormiți, cerând de la Dumnezeu să-i așeze în slava Lui. În toate mănăstirile se face, sâmbătă de sâmbătă, panihida pentru toți morții.
În acel moment, fiind obosit, s-a sprijinit de strana sa, și-a închis puțin ochii și, între somn și veghe, într-o stare de priveghere a minții, dar și de oboseală a trupului, și-a ridicat ochii sus, și vede, vede … oh, oh! Ce se petrece acolo? Nenumăratele duhuri ale celor adormiți și, împreună cu ele, și sfinții, și îngerii. Iar înaintea tronului lui Hristos stătea, cu preafrumoasa ei haină, Preasfânta Născătoare de Dumnezeu și cu chipul ei luminos arăta către duhuri, Îl privea pe Hristos și spunea: „Fiul meu și Dumnezeul meu, eu mijlocesc pentru toți aceștia! Primește glasurile Sfintei Tale Biserici!”
Și atunci, monahul a auzit cum toți morții au început să cânte: „Născătoare de Dumnezeu, Fecioară, bucură-te, ceea ce esti plină de har, că ai născut pe Mântuitorul sufletelor noastre.” Nu numai că L-ai născut pe Hristos, Mântuitorul nostru, ci și te rogi zi și noapte pentru noi.
Glasul lor s-a făcut ca un glas al adâncurilor, „ca un vuiet de ape multe” (Apoc. 1, 15), iar glasul lor a fost luat pe aripile îngerilor, și s-a răspandit în tot cerul și în tot pământul, și a ajuns până acolo unde stătea monahul. În loc de tâmpine, în loc de organe muzicești, îngerii iși loveau aripile și cântau: „Că ai născut pe Mântuitorul sufletelor noastre.”
Mântuitorul nostru acesta este, dragii mei! Vă doresc ca El să vă dăruiască în fiecare zi experiența iubirii Lui mântuitoare, să vă umple casele de multe binecuvântări. Să intre El în inimile voastre și fâlfâitul Lui să fie astfel, încât să puteți spune: „Născătoarea de Dumnezeu L-a născut pe Hristos, dar și eu Îl am înlăuntrul meu pe Mântuitorul sufletelor noastre.”
Autor: Arhimandrit Emilianos Simonopetritul
~ citat extras din cartea „Tâlcuiri și cateheze. Tâlcuiri la sfintele slujbe”, Ed. Sf. Nectarie, pag. 213-214
Foto fr si main: Raggedstone /Shutterstock
Cancerul de sân triplu negativ (TNBC) în România. Sondaj: 7 din 10 paciente chestionate cu TNBC au până în 50 de ani
Un cabinet de avocat din Iași vă va ajuta să înființați o societate în deplină legalitate!
Cum te simți cu adevărat? – un experiment psihologic inedit
La Campionat ținem cu ele! Avon și Asociația Anais oferă butoane de panică femeilor vulnerabile, în perioada EURO 2024